Евтим Евтимов
Нощ над Петрич

chitanka.info

Нощта над светли къщи ни изведе

и няма вече връщане назад.

До мене застани.

И гледай.

Гледай.

Под нас изплува звезден град

от синьото море на равнината,

душите ни вълнува с южен звън.

Под нас са моите улички познати.

Под нас е мойто детство.

Моя сън.

Там тихо веят пролетните ветри,

за да раздухват нови светлини.

Там чака майка ми,

там свети Петрич

до люлката на мойте първи дни.

Очите му ни гледат безизкусно.

Ще свети.

Ще сияе.

Ще трепти.

Дордето не целуна твоите устни,

през тая нощ той няма да заспи.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.